- Tidigare: - Mike?
- Vem är det? - Min bror.
- Jag får flashbacks. - Vad gör du här?
Det finns en ledig läkartjänst här.
Är du redo att ge upp jobbet som är ditt allt?
- Kan du inte sova? - Inte direkt.
- Ångrar du dig? - Inte alls.
- Och du? - Det här kan bli svårt.
För att du är chef?
- Det kommer att bli uppståndelse. - Inte om vi inte säger nåt.
- Är du hungrig? Jag lagar lite mat. - Det hinner du inte.
- Jodå. - Nej, det gör du inte.
Vet du inte vem som ska ersätta dig?
- När du säger det på det sättet... - Jag skrattar inte, Leanne.
- Du sa "börja leva". - Jag menade "börja med yoga".
- Känner du inte mig alls? - Jag känner dig bäst av alla.
Du borde ha pratat med mig först.
Jag behöver inte tillåtelse, Jesse. Jag behöver en paus.
Det här är allt jag har, det är det som är problemet. Jag behöver mer.
- Vad är det du vill? - Jag har ingen aning.
- Äta, be, älska. - Ursäkta?
Du måste äta, be och älska. Det säger Oprah.
Bara för att du sa så får du inget om jag vinner på lotto.
Mega Zombie. Två miljoner dollar.
Har du köpt en lott som heter Mega Zombie?
Där ser du. Du känner mig inte det minsta.
- Ingenting varar för evigt. - Vissa saker gör det.
Tack.
Gloria. Jag är ledig I dag.
Jag kommer tillbaka I morgon.
Leanne. Ledsen att du fick vänta. Stig på.
Jag bad Gina vara med på mötet. Jag tänker gå rakt på sak.
Du får välja din efterträdare, men styrelsen måste godkänna.
Vad vet styrelsen om att undervisa I akutmedicin?
- De har inte jobbat på akuten. - Det har jag.
Jag är faktiskt fortfarande läkare.
Styrelsen vill veta vem som ska ta över. Du slutar om två veckor.
Jag behöver mer tid.
Jag godkände anställningen av Mike Leighton, pappan är ju I styrelsen...
Jag bad Mike söka jobb här, men inte som chefsläkare-
- utan för att vi behöver en läkare till när jag slutar.
Det har du inte befogenhet till. Det är avdelningschefens jobb.
- Trampade jag dig på tårna? - Nej.
Jag har jobbat här I tjugo år, och du klagar på mig?
Mötet var mitt förslag.
Specialisttjänstgöringen på Angels Memorial är förstklassig.
- Särskilt vid akutmottagningen. - Varför tror du att det är så?
Du är en del av ett större system. Och det är jag också.
Mike Leighton är det perfekta valet och kommer att godkännas.
- Har du talat med styrelsen? - Hans pappa har det.
Om jag föreslår Neal Hudson, då?
Då överväger styrelsen säkert det nästa gång de träffas - I morgon.
- Jag ska prata med henne. - Lycka till.
Du sa ju att det var ett jobb med utmaningar när du anställde mig.
Jag vänjer mig aldrig vid att gå från natt-till dagskift.
- Jag såg dig och Heather. - Va?
Du och Heather. Här inne.
- Du vet hur Angus känner. - Ja, han är kär I henne.
- Vad ska jag göra? - Berätta för honom.
Inget hålls hemligt här. Det är bättre att han hör det från dig.
- Måste jag hänga dig I hasorna? - Såna är reglerna.
Nya läkare får lära sig av de gamla I ett år.
Ja, men jag var ju ST-läkare här.
Jag visste inte att vi hade råd med nån ny. Drog pappa I trådarna?
- Det är inte min stil. - Hur fick Gina fram pengarna?
- Leanne kontaktade mig. - Hon sköter ju inte anställningarna.
Tjugoårig man. Skott I magregionen.
- Kriminalassistent Carmody, OCU. - Organiserad brottslighet?
Kör in honom!
- Jag följer med. - Bara du inte är I vägen.
Ta det lugnt. Vi är läkare. - Då lyfter vi honom. Ett, två, tre.
Vi sätter dropp och kollar blodtrycket.
Är han farlig?
Kiran Petrosian är inte farlig, men hans pappa är det.
Om han överlever får han antagligen en ny Porsche. Låt honom inte dö.
- 40-årig man, skottskadad axel. - Det var han som sköt grabben.
Undersök honom grundligt! Missa inget!
- Är det pappan? - Det är farbrodern.
Kiran vaktade pappans lager när farbrodern bröt sig in.
- Då blev det rena vilda västern. - Trevlig familj.
- Pappan vill prata med en läkare. - Bäst att ni snackar med honom.
Jag kan göra det.
Förbered för operation. Såret ser djupt ut.
- Mr Petrosian? Dr Leighton. - Lever min son?
- Ja. Vi behandlar honom. - Och han som sköt?
- Han är inte min patient. - Karo, bär dina vänner vapen?
- De har licens. - Inte här inne.
Vänta, vänta, vänta! Ta det lugnt!
Karo, be dina män lägga ner vapnen!
Farbror, jag är obeväpnad! Ser du? Inget!
- Hur mår pappa? Hur mår Kiran? - Nämn inte hans namn!
Vad tusan gör du? - Backa!
- Han kommer inte att skada nån. - Nej.
Du vill väl att jag ska behandla din son?
Det kan jag inte göra förrän alla lägger ifrån sig vapnen. Okej?
Följ med polisen. Gå!
- Han skulle aldrig skada Kiran. - Din far och jag löser alltid problem.
Men hälsa honom att det är kört om min son dör.
Farbror, snälla!
Kolla blodtryck, hemoglobin och EVF.
- Har du gått vilse? - Vad har vi?
Fasiken. Det ser ut som om levern är skadad.
- Varför har han blod på ryggen? - Buken ser normal ut. Vänd honom.
Hemoglobin 9, EVF 20, blodtryck 92/60.
- Två utgångshål till. - Vi måste röntga.
- Bara ett hål här. - Då vänder vi på honom.
- Där är det andra. - Kulan gick rakt igenom. - Du hade tur.
Det gör ont som fan. Gör nåt!
- Några allergier? - Nej.
- Ge honom 8 mg morfin. - Ingen medicin.
- Gör bara nåt åt armen. - Okej. Sy igen såret.
- Är min brorson död? - Han ska röntgas.
Vi gör klart här först.
- Ska du norrut? - Jag vet inte vart jag ska.
Kan jag få skjuts om du ska norrut?
VARNING: PLOCKA INTE UPP LIFTARE HÄR
Oj då.
Jag stannade bara för att äta. Lycka till.
- Vad ska du äta? - Ursäkta?
Paj? Jag älskar paj.
- Okej, jag kan bjuda på paj. - Kanon!
- Kanon? - Ja. Kanon!
Man, 40 år. Fallolycka.
Flera brott, nacken stabiliserad. Blodtrycket ligger på 80/40.
- Det är min man! - Han är I goda händer.
Vi ska göra allt vi kan. - Dr Lorenson?
Vi måste öppna hans luftvägar. - Hör du mig?
- Jag måste få förklara nåt. - Jag måste hjälpa din make nu.
- Okej. Jag har bedövningsmedel. - Ge honom det.
- Jag har suxameton. - Jag är inne.
- Vad har vi? - Fallolycka.
Nej, han hoppade!
Han måste till röntgen!
- Ingen puls. - Hjärtstopp.
- Hjärtkompressioner, dr Lorenson. - Kom igen!
- Sluta! Gör det inte! - Han är väldigt sjuk.
Han vill inte! Han hoppade. Han vill dö.
Vi måste hjälpa honom. Låt oss göra det, okej?
- Kolla pulsen. - Jag har puls.
Hör ni, då kör vi.
Här står det att jag har fullmakt.
Allt verkar vara I sin ordning. Mrs Nicholson, tack.
Vi kan inte låta henne fatta det här beslutet åt honom.
Han hoppade från fjärde våningen.
Det betyder inte att han inte ville ha hjälp.
- Är han paranoid schizofren? - Förändrar det nåt?
Nej, men de juridiska dokumenten gör det.
Enligt frun vägrar han livräddande behandling. Spela alltså inte hjälte.
En mentalt sjuk man behöver vår hjälp. Vad gör vi?
Vi hjälpte honom, Christa, men han har rätt att tacka nej till HLR.
- Han har inte skrivit på! - Det kvittar. Dr Perello har rätt.
Hans fru har fullmakt nu.
Han är bara schizofren. Med rätt behandling kan han bli bättre.
- Är du okej med det här? - Nej, men såna är reglerna.
Skit I reglerna. Det här är fel!
Jesse, du brukar alltid säga att vi inte får döda våra gäster.
Det här är annorlunda. Han vill ju inte ha vår hjälp.
Christa har en poäng. Det känns inte rätt.
Det handlar inte om känslor. Det är så det är.
Vi följer fruns instruktioner.
Jag har haft feber I fyra dagar nu. Jag fattar det inte.
- Är det ömt? - Ja. Och dina händer är iskalla.
- Det hjälper inte mot frossan. - Förlåt.
Är du verkligen läkare, med de smilgroparna?
- Jag är rätt duktig på att låtsas. - Provresultaten.
Jag var I Cancún på vårlovet. Jag ramlade när jag spelade beachvolley.
Det är infekterat, va?
- Vårlovet I Cancún...? - Ja. Har du varit där?
- Nej. Är du sexuellt aktiv? - Hur så? Vill du gå på dejt?
Så sjukt opassande. Men när jag blir frisk - visst.
Det är inte på grund av fallet. Har du flytningar, smärtor?
Jag hade urinvägsinfektion.
Du har gonorré.
- I knät? - Det kan sprida sig till lederna.
- Det har satt sig I ditt knä. - Skämtar du?
- Det är definitivt gonorré. - Sluta säga så!
Jag tömmer knät, och sen får du antibiotika intravenöst.
Då försvinner det. Gå ingenstans.
Herregud!
- Hon är helt perfekt, eller hur? - Heather?
Du sa att vi skulle få vackra barn.
- Sluta. - Varför det?
Jag är helt slut. Jag skulle kunna sova här I en evighet.
Vad händer, kapten?
- Jag är klar. - Kapten?
Angus gillar Heather Pinkney. Visste du det?
- Du är för bra för henne. - Jaså?
Alltför bra.
Det kvittar ändå, för hon är visst ihop med nån annan.
- Jaså? Vem då? - Sin handledare.
- Som man bäddar får man ligga. - En syrra ertappade dem. Smaklöst!
- Jättesmaklöst. - Eller hur, Mario? - Ja.
Hon är visst bara intresserad av högt uppsatta läkare, och det utesluter mig.
- Just det. - Hoppas du skyddade dig.
Jag vill inte få fullt med var I knät.
- Ursäkta! - Din farsa klarar sig.
- Men hur mår min kusin? - Vill du avsluta jobbet?
Det är våra pappors fejd, inte vår.
- Hur blev det så? - Jag vet inte.
- De drev ett framgångsrikt företag. - Företag?
De började bråka om pengar och makt.
Till slut började de skjuta på varandra.
- Men du och din kusin är vänner? - Ja, men vi håller det hemligt.
Vi förstår varandra.
Och nu... Vi är som bröder.
Han är svårt skadad. Han har flera skottskador.
- Men han överlever väl? - Vi gör vad vi kan.
- Jag måste få träffa honom. - Din farbror är där.
- Dr Pineda, jag behöver hjälp. - Gordon?
- Jag har jätteont. - Har du slagit I handen?
Nej. Det är magen.
- Tänk att du kommer ihåg mig. - Jag behandlade dig ju I går.
Jag överreagerar säkert. Jag hade en vän som dog nyligen, så...
- Det var tråkigt att höra. - Ja. Cancer.
- Jag stöttade honom in I det sista. - Jag vet hur tufft det kan vara.
- Jag har gått igenom samma sak. - Vad tråkigt.
- Ja. Jag är nog bara paranoid. - Jag ska ta några prover.
- Jag ska ge dig nåt mot smärtan. - Tack.
Pappa? Vad gör du här?
- Är det så du hälsar på farsgubben? - Jag blev förvånad.
Pappa ska vara med på styrelsemötet I morgon.
- Angus, får vi tala I enrum? - Visst. Ja.
Jag har patienter att ta hand om.
Jag har hört att han är duktig. Jag blev faktiskt lite förvånad.
- Hur så? Jag trodde alltid på honom. - Du är optimistisk.
- Vad var det du ville prata om? - Säg inte det här till nån.
Leanne Rorish ska sluta. Skulle du vilja ta över efter henne?
Neal Hudson eller Rollie Guthrie får det jobbet. Inte jag.
Leanne anställde dig. Det är naturligt att du ersätter henne.
Jag kan övertala styrelsen.
Nej! Det var precis därför jag slutade här.
- Jag vill bara hjälpa min son. - Jag vill inte få jobb på det sättet!
Hur många gånger måste jag säga det?
Jag måste gå, men jag vill vara tydlig.
Gör inget. Jag vill inte att du gör mig några tjänster.
- Kanon. - Kanon.
- Vad finns norrut? - Arbon. Fängelset. Pappa är där.
- Jag förstår. - Det är okej. Han förtjänar det.
- Träffar du honom ofta? - En gång I månaden.
Oj! Vilken god son du är.
Nån måste vara det. Mina bröder bryr sig inte.
- Vill du ha glass till? - Absolut inte.
- Den är perfekt som den är. - Jag förstår vad du menar.
"Ibland ser man ljuset I de märkligaste situationer."
- Vad fint. Det har jag aldrig hört. - Det är Grateful Dead.
Han är ingen dålig farsa, trots det han har gjort.
Och han är ju min farsa, så... Vi får ju inte välja dem.
Det var där han skar mig.
Jag skojar bara. Snowboardskada. Våld är inte hans grej.
- Vad är hans grej, då? - Att stjäla.
Han stal min barndom. Jag skämtar nu också.
Jag blickar inte bakåt, bara. Förstår du vad jag menar?
Nu gör jag det.
Är det Petrosian?
Blodtrycket sjönk och pulsen försvann.
Utgångshålet är en fontän.
- Jesse, kan du kolla pulsen igen? - Inget.
- Fortsätt med kompressionerna, Angus. - Håll den mot såret.
- Kan han opereras nu? - Jag kollar.
Sluta med kompressionerna.
Pulsen är tillbaka.
- Vad ville pappa? - Lägga sig i.
- Han har aldrig hälsat på mig här. - Då har du tur.
Håll medan jag fäster den här.
- Vad lade han sig I? - Angus, inte nu.
Okej, klipp av. Vad gör vi nu?
Vi måste operera, sänka blodtrycket och kolla hemoglobin och EVF.
Okej. Sätt I gång.
- Klar? Kom igen. - Då går vi.
Hans lever är förstörd. Han behöver en ny.
Vi får se om nån I familjen kan donera.
- De känns inte som donatortyper. - Det kan vara enda alternativet.
- Varför är pappa här? - Jag vet inte.
Jag märker när du ljuger. Varför är han här?
Leanne ska sluta. Pappa vill att jag ska ta över efter henne.
Vad är det?
Vill du följa med när jag pratar med Kirans familj?
- Hon hade nog tänkt berätta för dig. - Ja, säkert.
- Är det okej mellan oss? - Självklart.
Vad vill ni?
Prata. Blodproven är klara.
Vilka blodprover?
Manny kan donera till din brorson. Han kan donera sin lever.
- Vill ni ta hans lever? - Det är bara en del som tas bort.
Manny blir helt frisk igen. Det blir din brorson också.
Nej.
- Kan vi pratas vid? - Nej, det kan ni inte.
Min son får inte utsätta sig för fara för deras skull.
Kiran kan dö!
Du är lika svag som han.
- Vad händer? - Artrocentes.
Vi måste få bort bakteriekällan.
Finns det några kirurgiska komplikationer?
Hon är lite borta. Jag gav henne fentanyl.
- Jag fattar. - Vadå?
Du saknar mig. Du ville umgås med mig på tu man hand.
Är du säker på att du klarar det? Alla gör inte det.
Och dr Campbell? Är han stadig på handen?
Vill du fråga nåt om dr Campbell?
- Borde du inte ha sagt det till mig? - Vad angår det dig?
Din handledare?
Jag vet inte vad du tror, men vi är inte ihop.
- Jag säger inte... - Vi är fria att göra vad vi vill.
Vi kan fortsätta hänga, men försök inte styra mig. Okej?
Det låter bra.
- Vad händer? - Inget.
- Bråkar ni? - Nej.
- Är provresultaten klara? - Det är inte cancer.
Åh! Det är den vackraste mening jag någonsin har hört.
- En lättnad för dig också, va? - Jag är glad för din skull.
Du är inte så bra på att visa känslor.
Vi hittade nåt ovanligt. Det är blod I urinen.
Och ditt blod tar ovanligt lång tid på sig att koagulera.
Du tar väl inte blodförtunnande mediciner?
- Coumadin, warfarin... - Nej. Är det allvarligt?
Det finns risk för inre blödningar.
Vi tar prover och ger dig K-vitamin för koaguleringen. Det ordnar sig.
- Ska du inte bara släppa av mig? - Jag vill träffa nån.
"Ibland ser man ljuset I de märkligaste situationer."
Den kom smygande, schizofrenin. Jag lade märke till småsaker först.
Han såg brevbäraren I affären och ville gå därifrån.
Eller så blev han arg på vädret men kunde inte förklara varför.
Och så började han kasta saker.
Han slog näven I väggen. Hörde röster.
Småsakerna blev större. Sen tog de stora sakerna överhanden.
- Har ni försökt behandla? - Ja.
Men för ett år sen ville han inte mer. Han var tydlig med det.
Han vill dö.
Jag försökte övertala honom att kämpa-
- men det var som att försöka ändra flodens lopp.
Om Logans hjärta slutar slå igen så återupplivar vi inte honom.
Är det vad du vill?
Det är vad han vill.
Är du säker?
Jag kan följa er till väntrummet, mrs Nicholson.
- Nej, jag vill stanna här. - Okej.
Jag vet att ni tycker att jag ger upp för lätt.
Varför är du här, dr Rorish?
Jag skickade 32 brev till dig. Alla kom tillbaka oöppnade.
- De var en del av min återhämtning. - De var inte en del av min.
- Manny... - Jag kan inte trotsa pappa.
- Kiran är ju som en bror för dig. - Då väljer jag sida.
Då är det åtminstone ditt val, inte din pappas.
Jag förstår att du vill lyda din pappa, men gör inte det.
Han är min pappa. Respekt betyder allt för honom.
Säg nej. Få honom att respektera dig.
- Jag visste inte att du skulle komma. - Inte jag heller.
Om du har kommit för att skrika på mig kan du lika väl strunta I det.
Jag är redan I helvetet. Det här stället...
Du vet inte vad som händer här.
Jag vet att jag förtjänar det. Jag förtjänar allt det här.
Jag borde inte ha kört den kvällen.
Jag visste att jag var full och körde ändå. Jag är ledsen för det.
Jag är ledsen för det.
Jag är ledsen.
Hur många gånger måste jag säga det för att du ska tro mig?
Jag tror dig.
Det är därför jag är här.
Jag förlåter dig.
Jag vet att det här inte är ditt riktiga fängelse.
Du behövde bara höra de orden från mig.
De var mitt fängelse också.
- Förlåt! - Vad gör du här?
Du skulle ha sett din min.
Förlåt. Det var inte meningen, men rätt kul.
- Nej. - Nej, inte alls kul.
- Du borde ligga till sängs. - Ja.
Men jag såg dig genom fönstret.
- Endast läkare får vara här inne. - Jag ska fatta mig kort.
Jag ville fråga om koaguleringen.
Jag googlade det, och det verkar ganska läskigt.
Gordon, låt oss ställa diagnosen. Jag pratar gärna med dig, men...
Är kaffe blodförtunnande? Jag fick inte det klart för mig på nätet.
Är du okej? Du verkar stressad.
Gordon, du måste gå tillbaka till din säng.
Vad pågår här, dr Pineda? - Vem är du?
- Det här är Gordon, en patient. - Du får inte vara här.
Han väntar på provresultat och är lite nervös.
- Patienter är inte tillåtna här. - Jag sa det till honom...
- Hon är en jätteduktig läkare. - Bra att veta. Ut.
- Vad otrevligt. - Det här är inget kafé.
Du får inget leende och en pajbit, och kunden har inte alltid rätt.
- Måste jag tillkalla vakterna? - Nej.
Tack, dr Pineda.
Du behövde inte ta I så hårt. Han är...
...patient, och du är läkare. Han gillar tydligen dig.
Du får inte ge honom fel intryck. Han är inte din vän.
Som kvinna måste du förstå-
- att skenet är minst lika viktigt som hur det egentligen förhåller sig.
Farsan, du vet att jag respekterar dig.
- Men jag måste göra det här. - Jag sa nej.
Du låter dig styras av blint hat. Du framstår som svag.
- Va? - Ser du inte det?
Jag vill rädda Kirans liv.
Då kommer farbror Karo att stå I skuld till oss.
Det är en fördel för oss. Det är väl det vi vill?
Läkarteamet är klara. Vi måste gå nu.
Mr Petrosian, vi måste skriva ut er. Jag tror att ni vet vad det innebär.
Jag var inte säker på att jag skulle klara av det. Nu är jag det.
- Varför ändrade du dig? - Jag tog en åktur.
Okej. Har du bestämt vem det blir?
Jag vet vad du tänker säga, men mitt svar förblir detsamma.
Pappa bad mig ersätta dig.
- Va? - Jag tackade nej.
Jag gillar inte hans arbetssätt.
Du är den enda som kan göra det jobbet, dr Rorish.
Men om du slutar bör Neal ta över.
Jag uppskattar allt du har gjort för mig.
Men du har lärt mig att ens beslut är avgörande. Tyvärr.
- Jag kan inte. - Vad gör du?
- Sluta! - Han ville inte det här!
Sluta! Sluta nu! Christa! Sluta!
- Sluta. - Förlåt.
Jag är ledsen.
Döden inträffade kl. 15.45. - Jag beklagar.
Dr Savetti! Febern steg och blodtrycket sjönk.
Öka vätskemängden och kolla blodtrycket igen.
- Vad har hänt? - Knäinfektion, gonorré.
Jag trodde att hon fick rätt vätska. Hon har haft symtom I minst en vecka.
Hon har fått septisk chock. Hon måste opereras.
Förbered central venkateter, antibiotika och vasopressorer.
Du skrämde mig. Vad gör du här?
- Varför har du operationskläder? - Du har taskig attityd.
Tillståndet är kritiskt. Koncentrera er.
Är det en artär eller ven? Det blöder för mycket för en ven.
Septisk chock. Vi kan inte avgöra om det är en artär eller en ven.
Ta det här röret. Sätt det I katetern, så här...
- ...så fylls det med blod. - Som kvicksilver I en termometer.
- Stiger det högt så är det en artär. - Svag puls. Vi måste skynda oss.
Kom igen, kom igen. - Kateter.
Jag är inne. - Jesse, sätt på.
Mer vätska.
- Ja! Trycket är bättre. - Blodtrycksreglerande och mer vätska.
Ni behövde inte mig. Ni var redan inne I venen.
- Varför sa du inte att du ska sluta? - Du vet varför.
- Olyckan på motorvägen. - Patienterna överlevde ju.
- Jag fattade fel beslut. - Jag med.
Du visste att det var fel. Därför följde du med mig.
Vi skulle prioritera patienternas behov. Jag klarade inte det.
Jag klarade inte att bortse från mina egna behov.
- Båda patienterna kunde ha dött. - Men det gjorde de inte, Leanne.
Nej.
Jag tog mig aldrig tid att återhämta mig efter min olycka.
Det har du sagt till mig flera gånger.
Jag lät det här stället fylla tomrummet efter min familj.
Jag tog aldrig reda på vem jag var utan dem.
Det måste jag göra.
- Hej. - Jag pratade med Leanne.
- Fint. Ordnade det sig? - Vadå?
- Du tog väl jobbet? - Nej.
- Erbjöd hon det inte till dig? - Nej.
Det är okej. Jag såg dig med Angus och Mario I operationssalen.
De var rädda, men du hjälpte dem igenom det.
Utan att förnedra dem. Du uppmuntrade dem, vägledde dem...
Du är som gjord för det här, Mike.
- Du är bra på alla de grejerna. - Tacka inte nej till det här.
Hjälp. Hjälp!
Översättning: Marie Karlsson www.btistudios.com